Robert Gould Shaw, son till en rik slaverimotståndare från Boston -
- tog 23 år gammal värvning för att kämpa i amerikanska inbördeskriget.
Han skrev till föräldrarna om livet som soldat i Potomac-armén.
Kära mor! Jag hoppas att mor inte oroar sig för mig.
Frukta inte, ty vår armé är så stark att ett anfall mot oss vore vansinne.
Det känns storartat att få möta män från stater i när och fjärran -
- som slåss för sitt land, såsom våra förfäder i frihetskriget.
Denna gång måste vårt land enas -
- på det att alla må tala fritt.
Före kriget hade många soldater aldrig sett en neger.
Nu är vägarna fulla av frisläppta slavar.
Vi slåss för män och kvinnor vars saga inte är all -
- men som kommer att bli storslagen och berömd som någon.
Trots besked om nederlag är stridsmoralen hög.
Jag är stolt över kompaniet och över att ha blivit kapten.
Kan mor föreställa sig mig ge order till äldre män än jag?
Tack för volymen av Emerson. Hans ord håller jag för sanning.
"Den djupsinnige tror att ondskan förbleknar, att hjärtats sår läker" -
- "och att kärleken övervinner allt."
Mina käraste hälsningar till far. Er son, Robert.
Håll rättningen!
Framåt!
Raska på, för Guds skull!
- Robert, vi måste slå till reträtt! - Nej. Morse!
Är kapten välbehållen?
Snälla, inte mitt ben!
Nacken? Fältskären har fullt upp men jag tar hand om er.
Säg till om det gör ont. Bara en skråma.
Har ni hört senaste nytt?
Jag hörde det av en ordonnans som hört det på krigsministeriet:
Lincoln utfärdar en emancipations- proklamation. Han friger slavarna.
- Vad? - Inte de i gränsstaterna, men några.
- Min skapare! - Han inväntade en stor seger.
En seger som denna.
Skär inte mer! Jag ber!
Gör jag er illa, kapten? Förlåt.
Robert... Kapten Shaw. Jag är stolt över dig.
- De tar vem som helst. Alla är döda. - Och Forbes?
Odräglig, som vanligt. Han är här nånstans. Och du?
Jag arbetar åt din far. Vi ordnar bostäder åt de frigivna.
Robert, hur står det till?
Käre Robert, det är någon som vill träffa dig.
General Hunter samlade förrymda slavar i läger, precis som boskap.
De gavs pikar i stället för gevär. Inte undra på att de deserterade.
- Guvernören har träffat min son... - Ett nöje att åter råkas, Robert.
Det här är Fredrick Douglass.
Mr Douglass.
- Du lär ha varit vid Antietam. - Ja.
En stor men fasansfull dag.
- Vi behöver dig, Robert. - Guvernören värvar svarta soldater.
Det var inte bara min idé. Mr Douglass...
Vi ger värdighet åt dem som endast känt förnedring.
- Färgade soldater. Kan du tänka dig? - Fantastiskt.
Du blir överste vid Massachusetts 54:e infanteriregemente.
Tack, guvernören. Det är en strålande idé.
Ursäktar ni mig?
- Bra gjort, Shaw. - Duktigt, unge man.
Bravo, Robert.
För mycket dricka?
Jag vet att du vill bli överste, men ett färgat regemente...?
Att förse tusentals färgade med vapen blir knappast populärt.
Robert...
Vad är det?
Jag tänker göra det.
- Du menar inte allvar. - Jo.
Jag vill ha med dig.
Jag... med dig?
Kan du tänka dig mig föra befäl över ett regemente?
- Kan jag föra befäl alls? - Det vore en ära att ha med dig.
Då är du en dåre.
Rob, är det sant? Blir det ett färgat regemente?
Det verkar så.
Här är er förste frivillige!
Skyldra gevär!
- Ser vi ut att kunna slå sydstatarna? - Får vi nån blå dräkt?
- Nu ska vi klå rebellerna. - När får vi kriga?
TILL VAPEN, UNIONENS MÄN!
Givakt!
God morgon.
God morgon, mina herrar!
Jag är överste Robert Gould Shaw, er befälhavare.
Det gläder mig att se er samlade här. Jag hoppas -
- att samma tapperhet, gnista och hederskänsla -
- som fört oss samman ska återupprätta unionen en dag.
Gud välsigne oss alla!
- Kompanier? - Indelning i kompanier!
Kompaniofficerarna tar befälet!
Nya rekryter anmäler sig till sina befälhavare -
- i enlighet med kompanibokstaven -
- som återfinns i vänstra hörnet av mönstringssedeln.
Bra bok, broder?
- Mycket. Jag heter Thomas Searles. - Jupiter Sharts. Vad handlar den om?
En essäsamling: Fourier, Anderson... Alla transcendentalisterna.
- Några bilder? - Nej.
- Lär du mig läsa? - Gärna.
- Har ni sett vad som kommer här! - Hellre svin än niggrer!
- Svin kan man alltid äta! - Vad mörkt det blev!
Platsen vid öppningen är min, nigger.
Ursäkta, men jag föredrar lite läsljus.
- En nigger som pratar som de vita. - Jag lär dig gärna.
Det vore ett nöje.
- Jag kan inget lära av en husslav. - Jag är fri precis som min far var.
Jaså, du är fri? Då kan du flytta på ditt fria svarta arsel.
- Sluta upp! - Lägg dig inte i!
Det blir bra här borta...
- När får vi den blå uniformen? - Den får bara vita soldater.
- Vi är ju soldater nu. - Varifrån kommer du, bonngrabb?
- Syd-Carolina. - Då borde du fatta.
Sluta upp med det där trummandet!
Vad heter du?
- Vad heter du, sa jag. - Förstår du inte att han är stum?
Han är stum.
Kan han inte prata?
Kom hit, pysen.
- Drängar och idioter. Vilken samling! - Var kommer du ifrån?
Från Tennesseetrakten. Jag rymde när jag var tolv.
- Vad har du gjort sen dess? - Deltagit i presidentvalet...
Men jag vann inte.
Major! Är det du, Forbes?
Hej, Thomas.
Du känner väl Charlie Morse? Det här är Thomas Searles.
- Hur smakade maten? - Remouladen var aningen sur...
- Men sufflén uppvägde det hela. - Och dina kamrater?
- Charmerande, mycket konversanta. - Major Forbes!
- Jag vill tala med er. - Ursäkta, Thomas.
- Inget umgänge med manskapet. - Det är bara Thomas.
Han är menig.
Du har rätt.
Jag har kallat på hjälp. Mannarna behöver en instruktör.
Ni marscherar som halta getter!
Vi ger oss inte förrän ni kan det här!
Halt! Helt om!
Era djävla mexikansk-afrikanska fula luder!
Vi får hålla på i dagar och nätter. Halvsteg, framåt marsch!
Är det sant att de skär ballen av er vid födseln?
Jag ska nog fan få fason på er!
Halt!
- Kan du skilja på höger och vänster? - N-n-nej, sir...
Vilka kan inte skilja på höger och vänster?
Du milde tid!
Det här är fram och det här är bak!
Det här är höger och...
Du börjar lära dig.
Kompani, framåt marsch!
Era djävla infödingar, skärp er! Vi tar om det från början!
Ta händerna ur fickorna, för bövelen!
Vänster, höger... Har ni sett lillprinsen?
Är du herreman, kongressledamot eller kanske prins från Afrika?
Se inte på mig. Se rakt fram! Jag ska piska skiten ur dig.
- Irländare gillar inte färgade. - Har ni hört något om uniformerna?
- Inte ett ord. - Och gevären?
Ordna det.
Kära mor. Mannarna lär sig raskt. Ja, raskare än vita soldater.
De är allvarsamma och sansade och de lägger band på sig.
Men då exercisen är till ända, talar de glatt och ler sina vita leenden.
Då tror man inte att det är ett soldatläger.
De måste ha lärt sig det efter timmar av omänskligt arbete.
Förmågan att frigöra sinnet ger dem stor styrka.
Vi kommer att avmarschera såsom det ypperligaste av regementen.
Er tillgivne son Robert.
De gjorde det.
Ställ upp mannarna.
På president Lincolns begäran -
- meddelas ni att de konfedererade har utfärdat en proklamation.
Den lyder:
" Den neger som tar till vapen mot konfederationen" -
- "återsändes omedelbart för att tjäna som slav."
" En neger som påträffas i federal uniform"-
- "avrättas utan dom och rannsakan."
" En vit officer som tillfångatas förande befälet över negersoldater" -
- "anses sporra och leda slavuppror" -
- "och skall därför också avrättas."
Begäran om avsked för dem som så önskar godtages i morgon.
Höger, vänster om, marsch!
Om du inte är kvar i morgon bitti så har jag förståelse.
Längtar du fortfarande efter uniformen?
God morgon, major.
- Soldaterna är uppställda, sir. - Hur många är kvar?
Givakt!
Lov och pris.
Halt!
Upp med dig!
Du lämnar ledet på order - inte förr! Upp, sa jag!
Sergeanten!
- Sir? - Manöver!
Mulcahy, ni är säkert en rättvis karl. Men är ni inte lite väl hård?
Håller ni inte med om det? Ni kan vara uppriktig.
- Är pojken er vän? - Vi växte upp tillsammans.
Låt honom växa upp lite till.
- Jag förstår... - Var det allt, sir?
Ja. Återgå!
Kaliber.57, Enfield-musköt... Världens bästa.
11911.
- Kan du sköta den, pojk? - Nu blir det pangpang.
Trip!
12192.
Robert...
Äntligen.
Det ryktas att vi ska brukas endast till kroppsarbete. Otroligt!
Vi ska väl få gå ut i strid?
Mannarna lever för den dagen. Det gör jag också.
Strunta i honom. Han vet inte bättre.
Kom igen!
Gör om det där. Ge mig geväret. Gör om det.
Jag slår vad om att han missar.
Jag vann. Fram med slantarna!
Givakt!
Manöver!
Kom fram hit.
- Soldaten är en god skytt. - Tack, sir. Jag har jagat ekorre.
- Har soldaten nånsin dödat någon? - Nej, sir.
Men ni är flink med bössan.
Ladda om.
Raskare!
Fyra av!
Verkställ!
Gör om det, men låt det gå undan!
En god soldat fyrar av tre skott i minuten.
Major Forbes, räck mig er revolver. Ert vapen...
Ge hit den.
Fortare. Ladda om!
Snabbt!
Fortare. Ladda!
Fortare!
Verkställ!
Lär dem ordentligt, major.
Givakt!
Lägg an, färdiga... Eld!
- God morgon, major. Ni är uppe tidigt. - Jag vill prata med dig.
Visst.
Skulle du vilja sitta av?
- Bättre nu? - Varför behandlar du dem så där?
- Hur borde jag behandla dem? - Som män.
Varför är du så hård mot Thomas?
Han är ingen vidare bra soldat.
- De ska förberedas för strid. - De är lika goda som 7:e regementet.
- Inte är det tack vare dig. - Vafalls?
Vem tror du att du är, nån högfärdig överste?
Du glömmer att jag känner dig. Och det gör Thomas också.
Forbes...
Om du inte tror på det vi gör borde du kanske inte medverka.
Medverka till vad?
"Vänster, höger, fingrarna längs byxsömmen"!?
De får nog aldrig göra mer än att marschera.
Mitt uppdrag är att få dessa män stridsklara.
Och så ska det bli.
De riskerar livet och de har offrat sin frihet.
Jag är skyldig dem samma sak: Min frihet, mitt liv, om så krävs.
Du är kanske också skyldig dem det.
Jag tror det.
Det här är ingen vals. Av med skallen!
Milda makter, vad är detta? Lillprinsen och hans leksaksbajonett?
Du sitter inte med näsan i böcker nu.
Stick mig... Stick mig!
Kittla inte, stick!
Kom an, din lilla skolflicka! Du är kompaniets sämste soldat!
Inget att skämmas för. Res på dig.
- Upp med dig, sa jag! - Niggern glömde ducka bara.
Ge soldaten en tillrättavisning.
Det enda du behöver lära dig är att hålla käften.
Tygla dig.
Fortsätt, sergeant.
Robert...
Får jag tala med dig i enrum ett slag?
En soldat som önskar tala med befäl skall ha gjort anhållan om detta.
Förstår soldaten det?
Ja... sir.
Oj, oj... somligt förändras inte.
Hela världen hatar niggrer.
- Håll upp med trummandet. - Vännen min, gå ut och trumma, du.
Överste Shaw är en hård man.
Han är en negerhatande sprätt.
Vi sitter i samma båt. Sydstatarna skulle döda honom också.
Inte en sprätt som han.
Han är bara grabben.
En vek vit grabb som ger sig på svartingar för att känna sig stark.
Är det inte så, Snövit?
Inte har han varit vid West Point.
Han är befäl bara för att mor och far hans ordnade det.
Du trodde han var annorlunda, va?
Vad säger du nu?
Du trodde du var så klyftig.
Men nu har du fått lära en läxa.
Tänker du ta till lipen?
Nu har han lärt sig sin läxa.
Satan.
Det ligger en gård ett stycke bort.
Fruntimret där lär ha gett en karl kakor och sås.
- Det är väl bara att gå dit... - Det är ingenting att tänka på.
Kakor och sås låter gott. Jag kan skaffa ordentliga skor.
- Kommer de på dig så skjuter de dig. - Är du karl eller kärring?
Grönkål...
Majskakor...
Kom, sköna drömmar.
Jag väntar på er.
Kära mor. Nytt nederlag vid Fredricksburg.
Fortsätter motgångarna, slutar jag väl som ett slags rövarbandsledare.
Med all vilja i världen förstår jag inte dess män.
Deras musik och kamratskap är inte som vårt.
Vore jag en stark man kunde jag uträtta mycket.
Men jag fruktar att jag är av ringa betydelse.
Min svaghet får inte vara till hinders.
Jag saknar juletiden på Shaw Island och doften av havet.
Robert... Det är Thomas.
Jag ville bara säga...
Jag ville säga...
God jul, Robert.
God jul, Thomas.
Shaw, förmodar jag? God Jul. Kendrick, kvartersmästaren.
Den här stackaren heter Haggis. Han sköter papperen.
- Hur har ni det? - Bra, tack.
Tala fritt, överhögheten är upptagen med att ordna nästa katastrof.
Det sägs att svartingarna deserterar i massor...
- Det är fel. Ingen har deserterat. - De har väl aldrig haft det bättre.
Mat och logi, och de vet att de aldrig får kriga. Eller hur?
- Naturligtvis. - Behöver ni nåt, en flaska kanske?
Ja, jag rekvirerade skor för två veckor sen... utan resultat.
Tillgången på fotbeklädnad är tyvärr ytterst begränsad.
Såna persedlar förbehålles de enheter -
- vars stridsberedskap överstiger er.
Det förstår ni säkert.
Jag förstår...
- Ursäkta. - Kom i morgon.
Jag har kommit över några burkar sylt.
- Blåbärssylt. - Trevligt att råkas, Shaw.
Tölp.
- Vad står på? - Vi har fångat en desertör.
Gode Gud, det här var illa. De tänker väl inte skjuta honom?
Nej. Det är inte så farligt... Eller hur?
Uppställning!
Tyst i ledet!
Lossa händerna, ta av rocken.
- Fången är på plats, sir. - Vad är det där?
- Fången skall slita spö. - Använd inte piskan på dem.
- Ursäkta oss, sergeant. - Som ni behagar, överste.
Lfrågasätt aldrig min auktoritet inför andra.
Förlåt, husbonn bestämmer. Småfolket ska bara lyda...
Major Forbes. Givakt!
Sergeant Mulcahy.
Börja.
Fortsätt.
Mr Rawlins...
I morse...
Det vore till hjälp om jag fick tala med er om mannarna då och då.
Det var allt.
Skor, sir.
- Mannarna behöver skor, överste. - Jag har talat med kvartersmästaren.
Det behövs nu, sir.
Grabben försökte få tag i skor.
Han vill kriga, precis som vi andra.
Mer, till och med.
- Ser allas fötter ut så här? - De flestas.
God middag, överste. Har ni ändrat er angående flaskan?
Jag vill ha 600 par skor och 1200 par strumpor.
Och allt annat ni undanhållit oss, ditt avskum.
- Vi har tyvärr inget. - Inte för niggrer, menar ni?
- Inte för någon. - Så synd.
Jag tar mig en titt ifall ni förlagt dem.
Förbannade tölp!
- Ni kan inte... - Jaså? Jag är överste, åsna där.
Undanhåller ni 700 soldater skor bara för att det behagar er?
- Vad ger er den rätten? - Seså... lugna er.
Ta ett glas.
Hör upp, barfotamän.
Har har vi ett par...
Behöver ni någonting?
- Nej, sir. - Håll mig underrättad.
Från krigsministeriet.
- Vad kan göras? - De har familjer.
Vi kan anföra besvär den officiella vägen senare.
Kommendera givakt.
Givakt!
Ni tog värvning vid detta regemente -
- med löfte om sedvanlig soldatlön:
13 dollar i månaden. I morse fick jag veta -
- att då ni utgör ett färgat regemente, får ni endast 10 dollar.
Verkställ avlöningen.
- Vart ska du? - 10 dollar är mycket pengar.
Går du också med på det här?
- Har du ingen stolthet? - Sätt ditt märke här.
- Jag kan skriva. - Gör det, då.
En svart soldat stoppar kulor lika bra som en vit, och för mindre lön.
Gubben Lincoln kommer billigt undan.
Just det. Nu får slavarna sina slavlöner.
- Ställ upp er nu, svartingar. - Riv sönder den.
Riv sönder den.
Riv sönder den!
Om ni inte vill ta emot lönen, så gör ingen av oss det!
Leve översten!
Givakt!
- Jag hade glömt hur hett det är här. - Välkommen hem, " boy".
Det gamla är ett minne blott när nordstatarna tagit över.
När vi tagit över.
Överste Shaw!
Edward Pierce från Harper's Weekly. Vi har läsare i hela landet.
En miljon läsare vill veta hur det går när 54:e går ut i strid.
En miljon och en.
Titta på det här.
Givakt!
- Rawlins, stig fram. - Sir!
Från början beslutades det att endast vita officerare får leda regementet.
Det nämns dock inget om underofficerare.
Som ett erkännande av initiativ tagna å regementets vägnar -
- tilldelas ni härmed fanjunkares grad.
Gratulerar.
- Jag vet inte om jag vill, sir. - Jag vet precis hur ni känner er.
Det är ingen dröm. Slavarna återvänder som soldater.
Berätta för era föräldrar att drömmen ska bli sann.
- Vad är det här för trashankar? - Slavar som gått med unionisterna.
- Var kommer ni från? - Massachusetts.
- De' ä te å marschere som vite. - Förlåt?
- Vi marscherar som vita, sa han. - Han prat' som vitt folk å.
- Var kommer du från? - Härifrån.
Vi ä slavar som Yankeen tatt te soldater.
- Hur är det i armén? - Riklig spis och granna kläder.
- De' ä som på självaste jula. - Som självaste julen.
Det är till dig, mitt land
O, frihetens land
Till dig vi sjunga
Våra anfäders hem och härd
liksom land för pilgrimens färd
Från berg, utöver dal och fjärd
låt frihetsklockor ringa
- Utmärkt. - De har övat i veckor inför er ankomst.
En glädje att ta emot er, Shaw.
Lincoln anställde folk för att lära våra svarta läsa och skriva.
Folk av ert slag. Ert regemente finner sig väl tillrätta hoppas jag.
Säkerligen. Men vi är inte här för att roa oss.
Det blir inga större insatser.
De färgades blotta närvaro har skrämt vettet ur rebellerna.
Får jag föreställa doktor Thorpe från Salem...
Ett sant nöje, överste Shaw.
- Doktor Rogers från Philadelphia. - Jag beundrar era föräldrar.
Tack, sir.
Överste Montgomery, er brigadchef.
- En ära, sir. - En sann slaverimotståndare.
- En armé av f.d. Slavar är hans idé. - Trodde ni era svarta var de enda?
- Det gjorde jag faktiskt. - De är nog dugliga. Har de fått strida?
- Nej, sir. - Vi drar mot Georgia-kusten i morgon.
Vi ska proviantera och behöver förstärkning. Klarar era män det?
- Utan tvivel, sir. - Utmärkt. Förträffligt.
- God natt. - Rapportering, överste...
- Nattkvarter är inrättat. - Bra, korpral.
Meddela kompani A att vi drar i fält i morgon.
Ska ske, sir.